Summary: | Узагальнено основні літературознавчі тенденції з історії дослідження монодрами та окреслено потенційне поле для подальших наукових розвідок. Зазначено, що термін „монодрама” протягом тривалої історії свого існування використовували для позначення наявності одного персонажа у творі, одного актора на сцені, для демонстрації монологічності висловлювання персонажа. Значення терміна часто подавалося через змішування літературознавчої і театрознавчої термінології. Проаналізовано праці німецьких, англійських, американських, українських, російських та ін. літературознавців, зазначено, що їхні наукові розвідки відображають міждисциплінарний підхід у вивченні такого культурно-історичного феномену, як монодрама; пов’язані з монодрамою як театральним жанром, складовою теорії театралізації, формою постановки, психотерапевтичним методом, формою суб’єктивності, особливим поглядом на дійсність і мистецтво.
|