Summary: | Bakgrund: Depression är en psykisk sjukdom som kan resultera i en sviktande självkänsla och känslolöshet som kan resultera i ett lidande för den deprimerade personen. Fler kvinnor är utsatta än män och depression tros komma vara den näst främsta orsaken till nedsatt funktionsförmåga år 2020. Dagens behandling mot depression är främst kognitiv beteendeterapi och medicinsk behandling men fysisk aktivitet på recept förekommer ibland. Studier om fysiska aktivitetens effekt visar att den ska ha en positiv effekt mot depressionen men resultaten varierar hur effektiv fysisk aktivitet faktiskt är. Vissa påstår att det ska ha en hög effekt medan andra påstår att effekten är liten. Syfte: Undersöka erfarenheter av fysisk aktivitet hos vuxna personer med depression. Metod: Fritextsökning gjordes i PubMed, Cinahl och PsycINFO. Åtta artiklar användes, sju med kvalitativ ansats och en med kvantitativ ansats. Artiklarna granskades med mallar enligt SBU (2017) och Willman et al. (2011) och genom triangulering mellan författarna avgjorde graden medel eller hög på de 8 artiklarna. Artiklar lästes igenom och likheter/skillnader hittades i texterna. Från texterna kunde kategorier och underrubriker formas. Resultat: Två kategorier upptäcktes: Tankar före och efter fysisk aktivitet och Individuella behov som beskriver deprimerade personers erfarenheter genom 4 underrubriker: Svårigheter att påbörja fysisk aktivitet, Fysiska aktivitetens effekt på måendet, Behov av stöd och Behov av autonomi. Slutsats: En klar majoritet upplever en förbättring på välbefinnandet av den fysiska aktiviteten. Dock upplever dem att det finns barriärer som förhindrar dem från att påbörja en fysiska aktivitet. För att komma runt barriärerna kan sjuksköterskan stödja personen genom samtal, påpeka framsteg, lyfta positiva saker och få personen att se sin negativa världsbild från andra perspektiv. Därför bör den deprimerade personen få stöd och få en anpassad träning som verkar intressant för den personen.
|