Summary: | Föreliggande studies syfte är att undersöka hur socialsekreterare i tre olika kommuner i Örebro län beskriver arbetet med barn samt deras familjer under en pågående förundersökning då barnet misstänks vara utsatt för våld av sin vårdnadshavare. I den svenska lagstiftningen och i nationella riktlinjer regleras socialtjänstens omfattande ansvar för barn, brottsoffer och deras närstående. Tidigare forskning visar att om barn som utsätts för våld inte får adekvat stöd kan det leda till negativa konsekvenser på flera områden. Föreliggande studie baseras på fem kvalitativa semistrukturerade intervjuer med socialsekreterarna, och intervjuerna utgick från en vinjett. Insamlad data analyseras med stöd av systemteori, kristeori och begreppet handlingsutrymme. En slutsats som framkommer av studien är att faktorer såsom kommunens resurser och socialsekreterarens erfarenhet påverkar valet av insats. Socialsekreterarna visar sig även vara osäkra på vad de får eller inte får göra på grund av förundersökningssekretessen. En annan slutsats är vikten av information till den berörda familjen, för att genom detta minska risken för ytterligare utsatthet. Utifrån studien kan förstås att socialsekreterare har olika personliga och strukturella förutsättningar för att bedriva sitt arbete med familjerna, men att de med vissa enkla medel kan ge adekvat stöd vid behov.
|