Summary: | Background: The anterior cruciate ligament (ACL) is the most commonly injured ligament in the human body. The injury often occurs in pivoting sports. A common consequence after ACL injury is kinesiophobia, which can contribute to prolonged rehabilitation and delayed return to sport. Increased understanding of psychological factors such as kinesiophobia could facilitate the rehabilitation process for ACL-patients. Objectives: To explore in which situations and movements ACL-injured individuals experience kinesiophobia, and which are most common. The associations between the number of fearful situations described and the scores in questionnaires regarding kinesiophobia were also evaluated. Methods: Tampa Scale of Kinesiophobia (TSK), Anterior Cruciate Ligament - Return to Sports after Injury (ACL-RSI) and a custom made Kinesiophobia after ACL injury (KAAI) questionnaire were used. Data were analysed using Spearman’s Rho test. Answers to open-ended questions were categorized and provided qualitative input. Results: Common situations and movements considered fearful by ACL-injured persons were pivoting movements, situations with increased load on the injured knee, and walking on slippery/uneven ground. Significant correlations were seen between TSK and KAAI_TOTAL scores (rho = 0.728; p = 0.007), ACL-RSI and KAAI_TOTAL scores (rho = -0.755; p = 0.003), and ACL-RSI and TSK scores (rho= -0.828; p< 0.001). Conclusion: This study shows that a higher number of situations and movements considered fearful might associate with higher levels of kinesiophobia in ACL-injured persons. Higher self-efficacy and readiness to return to sport might associate with fewer situations and movements considered fearful, e.g. pivoting movements and walking on slippery ground. Knowledge of this may improve rehabilitation in this field. === Bakgrund: Främre korsbandet är det mest frekvent skadade ligamentet i människokroppen. Skadan sker ofta i sporter med pivoterande rörelser. En vanlig psykologisk konsekvens efter främre korsbandsskada är rörelserädsla, vilket kan orsaka förlängd rehabilitering och försenad återgång till idrott. Ökad kunskap om faktorer som rörelserädsla kan underlätta rehabiliteringsprocessen för personer med främre korsbandsskada. Syfte: Att undersöka i vilka situationer och rörelser som personer med främre korsbandsskada upplever rörelserädsla, samt vilka som är vanligast förekommande. Dessutom, att beräkna sambandet mellan poängen från enkäter angående rörelserädsla. Metod: Tampa Scale of Kinesiophobia (TSK), Anterior Cruciate Ligament - Return to Sports after Injury (ACL-RSI), och en specialutformad enkät (KAAI) skickades till deltagarna. Insamlad data analyserades med hjälp av korrelationstestet Spearman’s rho. Svar på öppna frågor kategoriserades och bidrog med ett kvalitativt perspektiv. Resultat: Pivoterande rörelser, situationer med ökad belastning på det skadade knäet och gång på halt/ojämnt underlag var de vanligast förekommande befarade situationer och rörelser hos deltagarna. Signifikanta korrelationer påvisades mellan TSK och KAAI_TOTAL poäng (rho = 0.728; p = 0.007), ACL-RSI och KAAI_TOTAL poäng(rho = -0.755; p = 0.003) samt ACL-RSI och TSK poäng (rho= -0.828; p< 0.001). Slutsats: Denna studie visar att ett större antal befarade situationer och rörelser kan associeras till högre nivåer av rörelserädsla hos personer med främre korsbandsskada. Högre tilltro till sin egen förmåga och större beredskap att återgå till idrott kan associeras med färre befarade situationer och rörelser. Exempel på dessa är pivoterande rörelser och gång på halt underlag. Kunskap om detta kan underlätta rehabilitering inom detta område.
|